![](img/gol.gif)
Viețile sfinților
sursa: www.catholica.ro
Sfântul Claudiu de la Colombiere (1641 -1682)
15 februarie (calendarul latin)
Vom aminti astăzi pe Sfântul Claudiu de la Colombiere, directorul spiritual al Sfintei Maria Margareta Alacoque; el este acela care cu știința sa teologică, cu prudența și sfințenia sa, a ajutat-o pe marea cinstitoare a Preasfintei Inimi a lui Isus la împlinirea misiunii sale. S-a născut în anul 1641, în ținutul Dauphiné*, și a crescut în colegiul iezuiților din Lyon, în rândul cărora s-a înrolat la vârsta de 17 ani, învingând unele rezistențe din sufletul său. La vârsta de 28 ani este sfințit preot; în 1674 face un legământ deosebit în fața lui Dumnezeu de a îndeplini cu exactitate toate regulile și dispozițiile ordinului său. În anul următor este trimis la Paray-le-Monial** ca superior al colegiului iezuit.
Numit confesor extraordinar*** al călugărițelor din localitate, o întâlnește pe Maria Alacoque; cercetând situația, recunoaște și confirmă cu autoritatea sa autenticitatea descoperirilor suprafirești făcute prin această călugăriță. Dealtfel, însuși Mântuitorul i-a recomandat Mariei în repetate rânduri să se adreseze lui; într-o descoperire impresionantă, ea a văzut Inima Preasfântă a lui Isus ca un cărbune aprins și alte două inimi care se apropiau de El, și Isus spunea: «astfel iubirea mea desăvârșită unește aceste trei inimi pentru totdeauna».
În 1676, Sfântul Claudiu se duce în Anglia, în calitate de predicator al ducesei de York, soția viitorului Iacob al II-lea. Amestecat în fantomaticul «complot papist» pus la cale de aventurierul Titus Oates, act în baza căruia mai mult de 35 de catolici au fost executați, și Claudiu de la Colombiere a avut de suferit câtva timp de temniță grea care i-a ruinat sănătatea.
Reîntors în Franța, se retrage la Paray-le-Monial, unde în ziua de 15 februarie 1682 adoarme întru Domnul. A fost canonizat în 1992 de către Papa Ioan Paul al II-lea, iar operele sale, între care un loc de frunte îl deține celebra rugăciune care exprimă «Actul de încredere în Dumnezeu», au cunoscut multe ediții și traduceri.
* * *
Probabil că inițial numele de Claudiu a fost dat ca poreclă unui om șchiop (claudus = șchiop, șovăitor, nesigur); a fost apoi purtat de oameni de seamă, între care Appius Claudius, cenzor în 321 î.e.n.; lui i se datorează construirea drumului care leagă Roma de Capua, drum numit Via Appia; lângă acest drum au fost înmormântați mulți martiri.
Firul de apă ce trece printre stânci devine mai limpede și mai rece. Multe dintre greutățile vieții sunt stâncile lăsate de Dumnezeu pentru a purifica pe aleșii săi. De aceea, ei spun cu sinceritate: «Binecuvântată fie voia ta, Doamne».
* Regiune în Franța, azi departamentul Saône-et-Loire.
** Localitate în Franța, departamentul Saône-et-Loire.
*** În mănăstirile de călugărițe este numit un preot duhovnic care ascultă spovezile în mod obișnuit când este rugat - și un duhovnic sau confesor extraordinar care vine de patru ori pe an.
adaptare după "Viețile Sfinților"
Editura Arhiepiscopiei Romano-Catolice București