![](img/gol.gif)
Imitațiunea lui Cristos
Thomas de Kempis
achizitionare: 23.06.2003; sursa: Editura Arhiepiscopiei Romano-Catolice București
Cartea III: Despre mîngîierea lăuntrică
Capitolul XXI
DINCOLO DE TOATE BUNURILE ȘI DARURILE, LINIȘTEA SĂ ȘTIM
SĂ NE-O CĂUTĂM ÎN DUMNEZEU SINGUR
1. În toate și peste toate, liniștea sufletului se cade căutată în Dumnezeu singur, deoarece nimeni altul decît El nu este, pentru toți sfinții, limanul adevăratei odihne. Preadulce și preabune Isuse, dă-mi, te rog, harul de a-mi afla odihna și liniștea în tine, mai presus de orice făptură; să însemni pentru mine mai mult decît sănătatea și frumusețea, mai mult decît orice onoruri și orice cinste, mai mult decît toată puterea și toate demnitățile, mai mult decît toată iscusința și știința, mai mult decît toate bogățiile, meșteșugurile și priceperile omenești; mai mult decît toate simțămintele de bucurie și voie bună, mai mult decît bunul nume și faima mea, mai mult decît orice mîngîiere și dezmierdare, mai mult decît toate speranțele și făgăduințele, mai mult decît orice vrednicie și dorință, mai mult decît toate darurile izvorîte din nesfîrșita ta mărinimie; mai mult decît toate bucuriile și decît toată fericirea la care mintea mea ar putea să năzuiască; mai mult decît toți îngerii și arhanghelii și decît toate cetele oștirii cerești, mai mult decît tot ce se vede și nu se vede; mai mult decît orice lucru în afara ta, Doamne, Dumnezeul meu.
2. Căci bunătatea ta, Dumnezeule, covîrșește cu totul zestrea bunătăților acestui pămînt: Tu singur ești preaînalt, Tu singur atotputernic, Tu singur însemni toată plinătatea, Tu singur îți ajungi ție însuți; Tu singur însemni tot ce poate fi mai dulce și mai alinător pe lume; Tu singur depășești orice frumusețe, bunătate și dragoste; Tu singur depășești neînchipuit de mult orice noblețe și mărire: în tine, pe vecie și dintotdeauna, toate bunătățile se află laolaltă în starea desăvîrșirii. Iată de ce mărunt, neînsemnat și neîndestulător e orice lucru ca atare, chiar darul tău fiind; la fel și tot ceea ce ne descoperi sau ne făgăduiești, în afară de vederea feței tale și de contopirea deplină cu tine: căci inima mea n-ar putea să-și afle adevărata odihnă și desăvîrșita mulțumire în afara ta, Doamne, dincolo de orice alte daruri și de toate făpturile tale.
3. O dulce Mire al sufletului meu, Isuse, iubitor preacurat, Stăpîn și Domn al tuturor făpturilor lumii, cine-mi va da aripile adevăratei libertăți, să pot zbura pînă la tine și în tine singur să-mi găsesc odihna? Cînd, într-un sfîrșit, îmi va fi dat să mă pot cu totul consfinți ție, să pot vedea cu ochii mei cît ești de dulce, Doamne, Dumnezeul meu? Cînd mă voi putea reculege cu totul întru tine, în așa fel încît iubirea ta să topească toate simțurile mele și să te am pe tine mai presus de orice simț și rost trupesc, într-un chip fără pereche? Acum mi se întîmplă adeseori să plîng și suspinul meu de durere îmi însoțește pururi pașii: căci multe sînt relele ce se întîmplă în această vale a amărăciunii, aducîndu-mi într-una tulburare, alean și întunecare; ele îmi presară calea cu piedici și amăgiri; mă înșeală și mă prind în cursă, împiedicîndu-mă să mă îndrept spre tine, oprindu-mă de la bucuria îmbrățișării tale, de care au parte sufletele celor fericiți. Suspinul meu, amărăciunile și oropsirile atîtor suflete de pe pămînt să ajungă la inima ta și s-o înduplece.
4. O, Isuse, lumină a slavei fără moarte, mîngîiere a sufletelor călătoare, glasul meu amuțește înaintea feței tale: tăcerea mea e cea care-ți vorbește. Mult va mai întîrzia să vină Domnul meu la mine? O, de s-ar apleca mai curînd asupra slujitorului său sărman și nemernic, ca să-i dăruiască o rază de bucurie! De i-ar întinde mîna să-l scape de alean și ananghie! Vino, Doamne, vino: căci fără tine el nu poate fi fericit nici o zi și nici măcar un singur ceas al vieții: Tu ești bucuria mea și fără tine masa mea e goală. Sînt un oropsit, întemnițat, prins în cătușe, în așteptarea clipei cînd mă vei readuce la viață, prin darul luminii tale descătușindu-mă din întuneric și arătîndu-mi surîsul feței tale.
5. Facă ceilalți ce vor vrea; în loc de tine, să caute ce le place: eu unul nu vreau și n-am să vreau nici o altă plăcere în afara ta, Tu, singurul meu Dumnezeu, nădejdea mea, mîntuirea mea veșnică. Nu voi tăcea și nu voi conteni să te rog, pînă cînd nu-mi vei răspunde, pînă ce nu mă vei rechema în harul tău.
6. Iată-mă, Doamne, aici, de față înaintea ta, ca o slugă credincioasă. Lacrimile tale, dorințele sufletului tău, umilințele la care te-ai supus, amărăciunile inimii tale zdrobite de durere, acestea toate mi-au înmuiat cerbicia și m-au adus la tine.
7. Și am spus: Doamne, te-am strigat, te-am dorit și te-am vrut, gata fiind să mă lepăd de toate pentru tine. Dar Tu ești cel ce m-ai chemat și îmbiat să te caut. Fii binecuvîntat, Doamne, pentru aceasta, căci ți-ai arătat bunătatea față de sluga ta, după belșugul nesfîrșit al îndurărilor tale. Ce-ar mai putea să adauge sluga ta, decît să se umilească pînă la pămînt înaintea feței tale, aducîndu-și aminte, pînă la sfîrșitul zilelor ei, de răutatea și nemernicia sa? Ești neasemuit mai mult decît toate minunățiile cerului și ale pămîntului. Lucrările tale sînt minunat de bune, judecățile tale drepte, pronia ta le cîrmuiește pe toate. Slavă și laudă ție, Înțelepciune a Tatălui: buzele mele, sufletul meu, odată cu toată făptura, să-ți aducă laude pururi.