![](img/gol.gif)
Imitațiunea lui Cristos
Thomas de Kempis
achizitionare: 23.06.2003; sursa: Editura Arhiepiscopiei Romano-Catolice București
Cartea III: Despre mîngîierea lăuntrică
Capitolul IV
ÎNAINTEA LUI DUMNEZEU
SE CADE SĂ NE PURTĂM ÎN
SPIRITUL SMERENIEI ȘI AL ADEVĂRULUI
1. Fiul meu, umblă înaintea mea în spiritul adevărului și - cu inimă curată și dreaptă - caută-mă fără preget. Cel ce umblă înaintea mea în spiritul adevărului va fi scutit de cursele rele, iar adevărul îl va feri de amăgiri și de ponegririle ticăloșilor. Dacă adevărul te va dezrobi, vei fi liber cu adevărat, și de gura lumii n-o să-ți pese.
2. Doamne, Tu ai dreptate în adevăr: așa să fie. Adevărul tău să fie învățătura mea, el să mă păzească și să mă păstreze nevătămat pînă la sfîrșit, pe drumul mîntuirii. Adevărul tău să mă dezrobească de toate aplecările rele ale inimii și de orice poftă neorînduită; alături de tine mă voi putea bucura de cea mai mare libertate a inimii.
3. Eu te voi învăța - zice Adevărul - tot ceea ce este bun și drept, tot ceea ce îmi face plăcere. Cugetă la păcatele tale, adu-ți aminte de ele cu părere de rău și căiește-te din tot sufletul: pe de altă parte nu te mîndri niciodată cu faptele tale bune. În fapt, ești un păcătos, supus multor patimi și stingherit mereu de imbolduri neorînduite. Lăsat în voia ta, pornirile te trag într-una în jos spre nimicuri; iute te împiedici, iute te lași biruit, iute te pierzi, iute te risipești cu firea. N-ai nimic cu care să te lauzi, ba, dimpotrivă, ești plin de toate cusururile și metehnele pentru care s-ar cuveni să te smerești: căci mult mai slab și mai șubred ești decît îți închipui.
4. Așadar, nimic din ceea ce ajungi să săvîrșești să nu ți se pară mare lucru: nimic grozav, nimic nemaipomenit, nimic minunat, nimic vrednic de laudă. Nimic, într-adevăr, nu poate fi mare; nimic cu adevărat vrednic de laudă și vrednic de a fi dorit, decît dacă e veșnic. Mai presus de orice, să-ți placă deci Adevărul neschimbat, cel care nu trece; mai presus de orice, nesuferită să-ți fie adînca ta nemernicie. De nimic să nu-ți fie teamă mai mult, de nimic să nu fugi, de nimic să nu te ferești mai strașnic, decît de viciile și de păcatele tale: ele să-ți fie mai nesuferite decît orice altă pacoste sau daună. Sînt unii care nu se poartă sincer în ochii mei: mînați de un fel de cutezanță, de un fel iscoditor și plin de nesăbuință, ar dori să-mi pătrundă tainele, să cuprindă și să-și însușească, de-ar putea, cu mintea, cele mai înalte lucruri ce țin de dumnezeire, uitînd în schimb să vadă de ei înșiși și de propria lor mîntuire. Unii ca aceștia, pentru trufia și necuviința iscodirii lor - părăsiți fiind de mine - cad în ispite și în păcate grele.
5. Teme-te de judecățile lui Dumnezeu, cutremură-te cu gîndul la mînia Celui Atotputernic. Nu trece prin ciur lucrările Celui Preaînalt ci, mai curînd, judecă la amănunt fărădelegile tale, cumpănește tot ce ai greșit și cît de mare este binele pe care nu l-ai săvîrșit. Unii își pun toată evlavia în cărți, alții, în sfintele icoane, alții, încă, în semne ce se arată la prima vedere, și în alte purtări bune, de ochii lumii. Alții sînt mereu cu numele meu pe buze, dar prea puțini îl păstrează în inimă. Sînt și unii care, luminați la minte și curățiți de poftele neorînduite, năzuiesc fără răgaz spre bunurile veșnice: cele vremelnice nu-i încîntă de fel, fără plăcere dau firii cele ce i se cuvin; aceștia înțeleg ceea ce le spune spiritul adevărului, care șoptește în sufletul lor: îi învață să disprețuiască bunurile trecătoare și să îndrăgească cele cerești, să nu se sinchisească de lume; ziua și noaptea, să caute fără răgaz Împărăția lui Dumnezeu.