![](img/gol.gif)
![](img/sumar.gif)
Lucian T. din Cluj-Napoca întreabă: Ce aș putea să le răspund baptiștilor care spun că Isus nu a botezat copii? |
Răspunde pr. Alois Moraru:
Întrebarea care ți s-a pus am reținut-o și din alte ocazii. Eu, discutând de mai multe ori cu creștini baptiști sau din alte grupări protestante, am constatat că întrebările legate de taina Botezului sunt foarte frecvente. De fapt, pentru baptiști, acesta este singurul fundament sacramental pe care îl au. Așa cum probabil ai învățat deja la "Istoria Bisericii", membrii acestei secte provind din una din cele trei grupări în care s-a împărțit Biserica Anglicană în anul 1559. Celelalte două grupări sunt: prezbiterienii și congregaționiștii. Amintesc aici că anglicanismul este religia dominantă în Anglia, prin separarea de Biserica Romei, realizată de senzualul rege Henric al VIII-lea. Baptiștii au luat doctrinele lor de la ereticul Wiclef, care interzicea botezul copiilor și de la anabaptiști sau menonniți, o altă sectă care propaga o teorie similară. Această "credință" a baptiștilor a fost sintetizată, în anul 1606, de pastorul englez John Smith, cel care l-a sprijinit mult pe tiranul Cromwel să organizeze Biserica Anglicană.
Prin întrebarea pe care ți-au adresat-o baptiștii, probabil colegi de clasă, și la care ei îți dau un răspuns foarte simplu ("Isus nu a botezat pe nimeni"), ei vor să evidențieze principala lor lege: "Botezul nu este necesar pentru a ne mântui. Este doar o poruncă a lui Cristos, dar nu este esențială". De aceea, baptiștii nu acceptă botezul copiilor și spun că a boteza copiii înseamnă a fi "anticrist", adică a face un lucru ce nu a făcut Isus Cristos. Prin urmare, baptiștii nu admit decât botezul prin "scufundare", adică prin intrarea într-o fântână, bazin, rezervor, râu etc. Motivația este aceasta: "a boteza" (cuvânt grecesc) înseamnă a "scufunda". Religia lor este o religie fără minori, pentru că nu acceptă să aparțină acestei religii decât cel care este botezat și nu lasă să fie botezați decât cei majori. Sigur, baptișii au numeroase erori doctrinare, dar nu vreau să înșir acum decât încă trei: ei nu acceptă prezența reală a lui Cristos în Euharistie; nu acceptă nici o autoritate religioasă: nici pontif, nici episcop, nici preot, susținând că toți trebuie să fim egali; ei iau ca unic ghid Biblia, în special Noul Testament, pe care o răstălmăcesc cum vor, neacceptând nici o altă autoritate doctrinară sau magisterială.
Într-adevăr, cel care citește Biblia cu atenție își va da cu ușurintă seama ca Isus nu a botezat pe nimeni în sensul în care a fost el botezat, adică cu apă. Însă, în discursurile pe care le-a pronunțat ne dovedește care este botezul pe care dorește să-l instaureze: botezul în duh, nu în apă. (În acest sens îți recomand să citești capitolul 3 din Evanghelia după sfântul Ioan.) Acesta este explicat de mai multe ori apostolilor, totul culminând cu discursul dinaintea înălțării la cer: "Mergeți în lumea întreagă și predicați Evanghelia la toată făptura, botezând în numele Tatălui și al Fiului și al Duhului Sfânt" (Mt 28, 19). Aplicând acest testament al lui Isus, apostolii au combinat botezul cu apă cu cel în duh și s-a ajuns astfel la forma actualä. Începând cu ziua Rusaliilor, când a Isus a trimis pe Duhul Sfânt asupra Bisericii, apostolii au început administrarea Botezului. În predica pe care sfântul Petru a ținut-o în acea zi, spunea printre altele: "Convertiți-vă și fiecare dintre voi să se boteze în numele lui Isus Cristos spre iertarea păcatelor și veți primi darul Duhului Sfânt" (Fap 2,38).
Ulterior, Biserica a adăugat și alte rituri, care nu țin de valabilitatea sacramentului, ci de legalitatea administrării acestuia. Deoarece baptiștii nu țin cont de Tradiția Bisericii, ei socotesc că dacă Isus nu a botezat copii, această practică este interzisă. De fapt, fără a o spune, baptiștii aplică tradiția existenă în Biserică în primele secole creștine, când taina Botezului se dădea doar persoanelor majore, după câțiva ani de pregătire catehumenală.